Se zabavate?
Super je. Hvala, punči. -Me veseli.
Ven gremo kadit.
Pokličem te, ko bo torta.
Kaj počneš?
Košček krožnika manjka.
Nočem, da kdo stopi nanj.
Daj no, Agnes. Vstani.
Ne med zabavo.
Daj, no.
Ne nocoj.
Srčkana si.
Vse najboljše zate,
vse najboljše
zate.
Vse najboljše, draga Agnes,
vse najboljše zate.
SESTAVLJANKA
Sedem, šest,
pet, štiri,
tri, dve.
Ena.
Pet, štiri,
tri, dve,
ena. Zdaj.
Lou.
Dragi.
Louie.
Čas je, da vstaneš.
Kaj?
Čas je, da vstaneš.
Še pet minut.
Prosim. -Prosim.
Še pet minut.
Še deset minut, mami. Prisežem.
Mama, vse je naloženo. Kakšne aplikacije hočeš?
Aplikacije? Nočem aplikacij.
Nočem tega mobilca, imej ga. Moj je čisto v redu.
Pa vremenska napoved?
Imam radio in okno. Vem, kdaj bo deževalo.
Še vesela boš, ko boš obvladala.
Svojo, Ziggyjevo in očetovo številko bom dal na hitro izbiro.
Vnesem še koga?
Potrebuješ pomoč pri zajtrku, mama?
Hočeš številko od Ezster in žensk iz cerkvenega združenja?
Ne vem, zakaj, vendar jih ne bi klicala na domačo številko.
Ali lahko kdo razloži moji materi,
zakaj mora pustiti 20. stoletje za sabo?
Ga boš sploh uporabljala, mama?
Bom, tako kot stari telefon. Za nujne primere.
Poglej, mama.
Samo poskusi. Lahko tudi kaj poguglaš.
Lahko poguglaš za recepte ali prebereš kaj v Svetem pismu.
Na napravi je pravzaprav vse na tem svetu.
Poglej. -Ne, ne.
Samo sem vtipkaš.
Kot bi imela v torbici majhnega robota.
Ali vesoljskega prijateljčka.
Ne potrebujem ga.
Očitno tudi on tebe ne. -Hej.
Zmolimo. Ziggy.
Montreal.
Oprostite.
Vem. Oprostite.
Izvolite.
Oprosti. -Že v redu.
Ne, nikar.
Mama, to je tisoč koščkov. -Saj mi ni vzelo toliko časa.
Kaj se dogaja? -Nič. Mama je sestavila sestavljanko.
Večerja je skoraj gotova.
Hej, se ne boš preoblekel? -Mama me je prosila, da pripravim mizo.
V teh umazanih cunjah? Daj, no. -Že v redu, bom jaz.
Piščanec je polnjen s česnom. -Mama, Nicki.
Mislila sem, da ne ješ rdečega mesa.
Veganka sem.
O tem smo že govorili, mama.
Torej nikoli ne ješ piščanca?
Upala je, da boš pozabila. Kako nerodno.
Morala bi speči ribo.
Žal mi je. -Ne, sploh ne jé živali.
Saj potrebuje beljakovine. Še vedno raste.
Mama, ne govori takih bedarij. -Hej. Dovolj, prav?
Vse je v redu. Lahko Lahko jem solato in kruh.
V redu je.
Si to že od nekdaj?
Nicki je tudi budistka.
No, to je pa zanimivo.
Veš, pravzaprav sploh ne vem, kaj to zares pomeni budist.
Ljudje ves čas govorijo o budistih in zvezdnikih,
nihče pa ne pove, kaj to je.
Dobro. Torej.
Korenine vsega trpljenja
so naša želja po tem, da ne bi trpeli,
zato se moramo odreči želji po sreči.
Ti je prav, da ne bi bila srečna?
Jaz na to ne gledam tako. Sreča je iluzija.
Bral sem o fantku, ki je utonil v reki,
ker je bil edini, ki je to videl, budistični menih.
In če si budist, naj ne bi nikomur rešil življenja.
Ne smeš se vpletati v usodo drugih.
Zakaj budisti ne smejo reševati življenj?
Kje pa si prebral to? -V nekem članku.
Mislim, da je bil v Huffington Postu.
No, to ni budizem. -Ja, meniha bi bilo treba ustreliti.
Oče. -Louie.
Ne, prav ima.
Mislim metaforično, seveda.
Ja.
Metaforično. Razumem.
Ne vem, kaj naj naredim z Ziggyjem. Tako len je.
Agnes, me poslušaš?
Tišje.
Kaj bereš? -Navodila za sestavljanko.
Ne sestaviš vseh delcev, dokler jih ne zmanjka?
Kakšna navodila še potrebuješ? -Strategijo, predloge.
Ni važno.
Veš...
Samo otroci sestavljajo sestavljanke, Agnes.
Mislim, da ni len.
Samo poseda, dokler mu ne dam navodil, da kaj stori.
Mislim, ko mu rečem, naredi, ampak...
Nobene iniciative nima.
Ves dan.
Kaj je?
Gledaš me z nekim čudnim...
Z nekim čudnim pogledom v očeh.
Saj te ne.
Poznam te, Agnes.
Nisem te gledala tako.
Povej. -Nisem te gledala tako.
Danes sem zavrnil krof. Prav? Krof z želejem.
Veš, kako težko mi je bilo? -Bodi ponosen nase.
Saj sem.
Pa tudi kajenje sem zmanjšal.
In holesterol To je dedno. Nisem kriv jaz.
Nočem te izgubiti.
Potem pa začni moliti.
Živjo, Lucy.
Post se začne čez pet dni.
Ker smo ukinili kuhinjo za reveže,
se moramo organizirati za dostavo hrane.
Je res, da ima oče Kutash spoved samo enkrat na teden?
Nikogar ni, zato ne moremo pomagati.
Grehe lahko spakiramo le še v prikupno mesečno porcijo.
Oprostite. Šala.
Nisem dojela, da sem to na glas povedala.
Zadetek.
Teta Emily? Kako si?
Sem slišala.
Zlomljena?
Žal mi je.
Dobro. Dobro.
Vprašanje imam.
Darilo, ki si ga poslala po Vladu...
Sestavljanko, ja.
Ne, krasna je.
Pravzaprav bi rada še eno. Kje si jo kupila?
Na vogalu Thompsonove in Tretje.
Ojej. Škoda.
Ne.
Že leta nisem bila v New Yorku.
Na peron štiri prihaja vlak za New Haven z vmesnimi postajami
v Stratfordu, Milfordu, West Havenu, New Havenu.
Prihaja na peron štiri.
Vozovnico za Grand Central, prosim. -To je 19 $.
Koliko? -19.
Mislila sem, da je osem. -19 v eno smer,
kadar je manj povpraševanja in ko vozovnico kupite na vlaku.
Drugič jo kupite na postaji.
Ceneje je. Lahko jo kupite za deset voženj ali pa tedensko.
Ne, hvala. Mislim, da ne bom šla več.
Lahko ustavite, prosim?
Naprej grem peš. Oprostite.
Povejte, če potrebujete pomoč.
Ste izbrali?
Kaj mislite, gospod? Katero?
Odvisno, koliko želite zapraviti za to, da jo boste dneve gledali?
Kako to mislite?
Obe imata tisoč koščkov.
Dolgo bo trajalo.
Obe bom vzela.
Kaj pa je to?
''Brezupno...''
''Zmagovalec brezupno išče partnerja za sestavljanko.''
Ne vem. Neki tip.
Moj oče sicer dela tu. Samo na obisku sem.
Živjo, jaz sem Agnes. Mislim, da mi gre to dobro.
Sestavljanke.
Kako dobro?
Zapomni si Prah si in v prah se povrneš.
320.
322.
Jaz sem Agnes.
Živjo.
Robert.
Vstopite.
Državne oblasti so sprejele nujne ukrepe,
saj je zaradi poplav svoje domove moralo zapustiti na milijone ljudi
O, bog.
Si gledala poročila?
Kaj?
Ne. Tu sem zaradi sestavljank.
Poplava v Indiji. Na tisoče ljudi je odplavilo.
Ne moreš verjeti.
Na severu Irana je bil potres in...
Nočem biti depresiven, šele spoznala sva se, ampak...
Hudo.
Ne, nisem slišala...
Oprosti.
Na čelu imaš zanimivo znamenje.
Pepelnična sreda je.
Si katoličanka?
Je to problem?
Ne, sploh ne.
Vse dokler nama nagrade ne bo treba deliti s papežem.
Pridi.
Kakšno nagrado?
Plašč.
Rekel si nagrado.
Vsako tekmovanje ima nagrado.
V oglasu ni nič pisalo o tekmovanju.
Mislil sem, da je to jasno.
''Zmagovalec brezupno išče partnerja za sestavljanko.''
Si mislila, da iščem družbo?
Ne, seveda ne. Samo partnerja.
Za tekmovanje.
Pridi, pridi.
Sedi, prosim.
Dobro. Poglejva, kako bova delovala.
Je to test? -Vsekakor.
In kakšno tekmovanje je to?
Državno prvenstvo v sestavljanju sestavljank.
Lani sem osvojil nagrado v individualnem sestavljanju. Prvič.
Sploh nisem vedela, da to obstaja.
Oh, nikomur ne povej, sicer bodo navalili.
In kaj se je zgodilo s tvojim partnerjem?
Kako veš, da sem imel partnerja?
Ne bi se prijavil na tekmovanje v parih, če ga ne bi imel.
Odlično. Odšla je.
Zakaj jih ne zložiš najprej po barvi?
Prvo pravilo pri tekmovanju:
najprej jih zložiš po barvah.
Jaz bom zelene in modre. Ti pa daj rdeče in temno rjave.
Sestavljanke se nisem še nikoli lotila tako.
Koliko časa sestavljaš?
Že nekaj časa.
Kako dolgo je to?
Hitra sem.
Si povedala. Kako dolgo?
Ne spomnim se.
Leta.
Matematika mi je šla vedno dobro.
Vzorci, oblike.
Zadnjič sem vzela sestavljanko...
Pa sem jo sestavila.
Kot bi vozila kolo.
Oprosti. -Oprosti.
Izvoli.
Jebenti!
Oprosti izrazu.
Res ne bi premislil?
Ne. Niti za sekundo. Sam bog te je poslal.
Bilo nama je usojeno.
Torej, kako se bova dogovorila?
Vsaj dvakrat na teden bi se morala dobiti.
Turnir je čez en mesec. Malo časa za priprave.
Ne reci, da ne moreš.
Ne, lahko. In tudi bom.
Hočem...
Dobro. -Ja.
Čakaj. -Torej
Zakaj te je zapustila?
Tvoja partnerka.
Oh, kar šla je.
Brez pojasnila.
Brez obvestila.
Torej ni bila samo partnerka pri sestavljankah.
Ne. Bila je moja žena.
Je bila dobra?
Mislim pri sestavljanju.
Ne tako kot ti.
Dobro.
Ob ponedeljkih in...
Ob ponedeljkih in sredah.
Ne hodiš v službo?
Ne, od doma delam.
Jaz tudi.
Slabo novico imam.
Teta Emily je bolna.
Mislim, ubožica si je zlomila nogo.
O, hudo.
V New Rochellu ji bom pomagala dvakrat na teden.
Hodila bom v trgovino, ji kaj skuhala.
Ob ponedeljkih in sredah. Približno en mesec.
To je pa veliko časa, Agnes.
Še opazili ne boste, da je kaj drugače.
Jo obiščemo tudi mi? -Mislim, da ni treba.
Jaz ne morem. Ta vikend imam veliko stvari.
Jaz pa moram napisati dva eseja.
Enega o tem, zakaj hočem na faks, in drugega
o transformacijskih življenjskih izkušnjah.
Denimo o tem, kako si se pri tabornikih polulal v posteljo.
To je bila zagotovo transformacija.
Klinc te gleda. -Hej, hej.
Pazita, kako govorita. Tu je dama.
V mojem življenju ni nič transformacijskega.
Mogoče sploh ne bi smel na faks.
O tem ne bomo govorili.
''Transformacijsko'' je tako čudna beseda.
Trans... for... ma... cij... sko.
Transformacijsko.
Zakaj si nenadoma tako dobre volje, mama?
Srečna sem, da smo tu skupaj.
Zdaj, takole.
Izkorišča te.
Vsi te vedno izkoristijo, ti pa jim to dovoljuješ.
Moja teta je.
Saj ima svojo družino.
Tu imaš obveznosti. Potrebujemo te.
V delavnici je kup računov. Tvojo pomoč potrebujem.
Prav.
No, mogoče sem sebičen. Priznam.
Preveč te imam rad. Tako lepo skrbiš za nas...
Ne naprezaj se. Je to tako narobe?
Poklical jo bom.
Ne, jaz ji bom povedala, da ne morem priti dvakrat na teden.
Niti enkrat na teden. Za tvoje dobro, Agnes.
Prav.
Močan tornado Poglejte, zadel bo Central...
Tornado je. Gledal sem...
Nimam toliko časa, kot sem mislila. Raje začniva.
Dobro.
Torej dajo ti sestavljanko,
ti pa jo takoj streseš na mizo.
Po mizi ne stresaš le prgišča koščkov.
Zadnjič sem videl, da počneš to.
Vstaneš
in se pred začetkom nekajkrat sprehodiš okrog mize.
Tako bolje vidiš.
Ogledaš si koščke sestavljanke.
Vidiš vzorce, ki jih s stola najbrž ne bi opazila.
Saj veš, različne barvne sheme. Prav?
Zdaj pa sediva.
In hitreje jih razdeliš.
Jaz...
Jaz bom zbral robove, ti pa jih zberi po barvi.
Prav.
Tvoje ime bi morali izgovarjati ''Agneš'', kajne?
Tako ga je izgovarjal moj oče. Ja.
Vendar pa sem se rodila tu.
Agneš Oros.
Pred Oros sem se pisala Mata.
To je moj dekliški priimek.
Agnes Mata. -Res?
Gotovo si med odraščanjem slišala veliko šal o Mati Hari.
Čaj, Maria.
To je smešno.
Kaj je smešno?
Neki slepec je na vlaku pel ''Ave Maria''.
In zakaj je to smešno? -''Čaj, Maria.'' ''Ave Maria.''
Ne vem. Ironično je.
To ni ironija. To je naključje.
Nič ne pomeni.
Nekaj mora pomeniti.
Saj ne verjameš zares.
Pridi.
V redu je, gospa. Hvala. -V redu je.
Hvala, Maria.
Veliko bolj prijetno se počutiš,
ko si osredotočena na sestavljanko, kajne?
Zakaj?
Veliko sprašuješ.
Ja.
Tako spoznaš ljudi.
Jaz te nič ne sprašujem.
Izvoli.
Trenutno se ne morem domisliti nobenega vprašanja.
Ravno to hočem povedati. Ob meni se ne počutiš prijetno.
Ne poznam te.
Ne gre samo za to. Jaz...
Na splošno mi je neprijetno,
kajti...
Ker je običajno moj um.
Ne vem.
Ker tvoj um običajno deluje tako hitro,
da sploh ne veš, v katero smer gre.
Nikjer ga ne moreš izraziti.
In nikomur. Zaradi tega si živčna.
Torej se osredotočaš na nepomembna opravila.
To so zate sestavljanke, da se lahko osredotočiš.
Rezultat pa ti da estetsko zadovoljstvo,
všeč ti je in te vzburi.
Kaj je?
Ne vem, ali sem razumela, kar si rekel.
Iskreno, Agnes, če se boš naučila pravil
in osvojila tehniko, mislim, da imava velike možnosti,
da odpotujeva v Belgijo.
V Belgijo?
Če zmagava na državnem tekmovanju,
greva na tekmovanje svetovnega združenja v sestavljanju sestavljank.
To je v Bruslju takoj po državnem prvenstvu.
Si ne bi želela zastonj obiskati dežele
brstičnega ohrovta, Mata?
Mislim, da nimava časa za čaj.
Ave
Maria.
Hej. Poglej, kdo je prišel. Čemu imamo to čast?
Kaj je to? Me misliš ubiti ali kaj?
Ne. O bog. Tako dober si.
Hecam se.
Mislila sem malo pogledati račune.
Prav.
Hej, Ziggy!
Pridi sem za sekundo.
Zig! -Kaj je?
O, živjo, mama. -Živjo.
Kje si bil? -Na stranišču.
Saj si bil zunaj. -Kadit sem šel.
Zakaj praviš, da si bil na stranišču, ča pa si zunaj kadil?
Tam sem bil pred tem. Ne dovoliš, da kadim v stranišču.
Dela se bom lotila.
Pregledali bomo avto, preverili elektroniko.
Mogoče najdemo kakšno napako. Vse bomo pregledali.
Dobro. Ne vem...
Upam, da ne bo treba ravnati šasije.
Vsi flirtajo s strankami,
on pa ves čas govori o svoji čudoviti ženi.
Tvoj oče je spodoben in dober človek.
Tudi on tako pravi o tebi. -To je pa lepo.
Si v redu, Zig?
Ne vem.
Ne, nisem. Sovražim svoje življenje.
Oh, srček.
Oče me je zaposlil iz usmiljenja. -To pa ni res.
To mi ne gre.
Sploh veš, kako je, ko ves dan
ne počneš nič, kar ti gre?
In kaj bi raje počel?
Kaj ti gre?
Mislim, da nič.
Rad bi kuhal, mama.
Kaj? -Vse življenje sem gledal, kako kuhaš.
Kadar nikogar ni doma, rad gledam kuharske oddaje.
Vesel bi bil, če bi lahko počel, kar počneš ti in ne oče.
Saj nič ne počnem.
Se zafrkavaš?
Mama, milijon stvari počneš in vse ti gre dobro.
Boli me, da ni šel Ziggy nikoli študirat.
Zanič ocene je imel. Gabe je pameten.
Pa vseeno.
Mogoče bi moral poskusiti, midva pa bi mu morala pri tem pomagati.
Nimava denarja za to.
Si si kdaj želel, da bi šel? Na faks.
Da bi se kaj naučil zavoljo znanja?
Ne. Sovražil bi ga.
Jaz bi študirala matematiko. -Matematiko?
Srčkana si.
Si se kdaj vprašal, kakšno bi bilo tvoje življenje,
če bi se spoznala nekaj let pozneje?
Ali pa če se sploh ne bi spoznala?
Niti za sekundo. Vsak dan se zahvalim Bogu, da te imam.
Čisto vsak dan?
Ja. In večer.
Morala bi gledati poročila.
Zdaj? -Ne, le bolj pogosto.
Zakaj? Saj se na svetu ne dogaja nič pametnega.
Vseeno, bova vsaj vedela.
Hej, Agnes.
Še vedno sem tu. -Oprosti.
Ko sem v pisarni urejala dokumente,
sem videla bančni izpisek.
Saj sem ti povedal, da smo imeli slabo leto.
Nisi mi povedal, da je bilo tako slabo.
Nimava dovolj, da bi Gaba poslala na fakulteto.
Potreboval bo polno štipendijo.
In kaj naj storim? Crknem od dela?
Lahko bi prodala zemljišče v Ellenvillu.
Ampak tako rada hodiva v Ellenville.
Ne, to ni mogoče. -Zakaj?
Zakaj? Ker je ribolov zame najpomembnejši v življenju.
Kaj?
Ribolov je zate najpomembnejši v življenju?
Daj, Agnes. Saj veš, da nisem tako mislil.
Greš kam?
Ne. Midva greva.
Skupaj? Kam? -O, to pa je presenečenje.
Ne maram presenečenj. -To ti bo všeč. Pridi.
Ne vem, zakaj morava že tekmovati.
Pa kaj.
Kdo so ti ljudje?
Mislil sem, da ti bo to dvignilo samozavest.
No, narobe si mislil.
Dobro, osredotoči se na to, kaj počnem.
Preverila sem te.
Mislim, poguglala sem te na telefonu.
Si izumitelj? -Ne zares.
Nekaj v zvezi z magneti?
Ja. Ne.
Patent s svojim imenom imam.
Ena iznajdba... ena dobra zamisel, ki je uspela. Samo to.
Na misel mi je prišla čisto po naključju.
Od takrat se nisem domislil ničesar več.
Obogatel si. -Bila je čista sreča. Nisem izumitelj.
Lotiva se sestavljanke.
Zakaj ljudje strmijo v naju?
Dobro, dobro.
To je bila slaba ideja.
Oprosti.
Greva.
Na koncu me ni več marala.
Ločila sva se.
Tako ali tako nisem hotel imeti otrok.
Zakaj ne?
Iskreno povedano, ne maram otrok.
Kako lahko rečeš kaj takega?
Nekoč si bil tudi sam otrok.
Res je, in ni mi bilo všeč.
Otrok ne sme imeti vsak, veš.
In tudi ne iz sebičnih razlogov.
Včasih tudi v otrokovo dobro.
V tem mestu...
so otroci za okras, modni status,
dodatek...
Kljukica.
Iskreno nikoli nisem čutil te potrebe.
Sem zaradi tega čuden?
Je vse v redu, Ziggy?
Ja, prestrašil si me.
To je telefon za nujne zadeve.
Trenutno nisem doma.
Zunaj sem.
Zunaj. Na cerkvenem sestanku sem.
Ja.
Pozneje se vidiva.
Cerkev?
Moram iti.
Je bil to tvoj sin?
Ja. Moj starejši dodatek.
In ne, zaradi tega nisi čudak.
Le drugačen...
od vseh, kar jih poznam.
Oprosti za zamudo.
Ezster.
Zamudila si sestanek združenja žensk. Skrbelo nas je.
Je bil danes? -Tako je.
Bila sem pri teti Emily. Žal mi je.
Imela je nesrečo.
Nogo si je zlomila in potrebovala me je.
Nikogar nima.
No, šla sem v trgovino in vrsta je bila do vrat.
Ne moreš zavrniti uboge ženske v težavah, in to v času posta.
Dovolj hudo, da je tvoja sestra name vrgla urok,
ker sem zamudila sestanek.
Dobro, zdaj pa pretiravaš. Ezster ni...
Vsaj enkrat se postavi na mojo stran.
Okrog nas je toliko bolečine. Na svetu je toliko trpljenja.
Zakaj ne bi pomagala?
Kaj pomeni to?
Lagala si mi. Kot otrok.
Kot brezskrbni gospodar si mi odtegnil dobro delo.
Kaj pa naj bi to pomenilo? -Dobro veš.
Hej.
Ne bi smel kaditi.
Ti pa ne lagati.
Oprosti.
Ne govori. Nočem vedeti.
Karkoli je...
Upam, da je nekaj, kar te zadovoljuje.
Nič takega ni.
Zakaj se nisi nikoli ločila?
Resno. Nikoli nisi bila srečna.
Mislim, da mati in sin ne bi smela govoriti o tem.
Kakorkoli.
Mi daš eno?
Cigareto?
Ja.
Jezus, mama. Kdaj si nazadnje kadila?
Še nikoli.
Hvala.
Pet, štiri,
tri, dve, ena.
Še pet minut, prosim.
Vzemi si uro ali dve.
Kaj?
Mata?
Zgodna sem. Oprosti.
Lahko se vrnem pozneje. -Ne, ne. Vstopi. Vstopi.
Volitve so pred vrati. Mislijo, da bo državni udar.
Izvoli. Takoj pridem. Prosim.
To bi moral vreči proč.
Tu delaš?
Čaj?
Lahko.
Mata, če si v roke vzela košček, si ga ogledala,
ga ne daj nazaj. Položi ga poleg. Prihranil nama bo čas pozneje.
Si boš zapomnila?
Oprosti.
Moram iti.
Oh, prosim, prosim. Ne odhajaj.
Ura je že tri. Ne morem priti domov tako pozno.
Ne, če hočeš... Drugič pridem k tebi domov.
Tu se dobiva v ponedeljek.
In naslednjič se obleci za božjo voljo!
Kaj je?
Smrčiš.
In kaj naj storim?
Nehaj.
Kako?
Ne vem.
Drugi odstavek.
Torej
''Moja mati nič ne ve o svetu
zunaj naše hiše, cerkve, naše tradicije in družine.
Tako kot moj oče in brat ni nikoli hodila...''
Piše ''fakuleta''. Narobe piše fakulteta.
Najbrž se je zatipkal.
Nadaljuj.
''Mamo imam rad, vendar me nekaj tudi muči.
Naivna je, o ničemer ne razmišlja.
Samo za to je, da vse življenje služi moškim.
Je otrok madžarskih priseljencev.
Kot otrok je izgubila mamo,
odraščala je z očetom, ki ga je oboževala.
Še vedno živi v hiši, v kateri je odraščala.
Jaz bi bil rad drugačen. Rad bi šel na faks
in spoznal druge kulture, ne le svoje.
Ne bi rad bil kot moj oče,
ki se preveč boji, da bi razmišljal širše.
Ali kot moja mama, ki preprosto noče zaživeti. ''
Pravi, da te ima rad.
O bog.
Daj no, Mata.
Meni se to sploh ne zdi res.
Sploh nisi taka.
Točno taka sem. -Ne bi rekel.
Ne poznaš me.
Vem, da najbolje sestavljaš od vseh.
Vem, da si skromna in zabavna
in
in krasna.
In čudna.
Ne vem...
Ne vem, zakaj bi se nekomu, kot si ti, zdela zanimiva.
Ravno zato.
Agneš.
Ali lahko
Te lahko poljubim?
To je postaja v New Rochellu.
Grozno se počutim, da te nisem mogla prej obiskati, teta Emily.
Veliko ljudi skrbi zame.
Tu je včasih kot na glavni postaji.
Pridejo vnuki, pravnuki.
Celo njihova imena zamešam.
To pomaga stari gospe, kot sem jaz.
Kako si, Agnes?
Jaz?
Jaz
Počutim se...
Drugačna sem.
Sem...
Nisem dobro.
Ampak sploh ne slabo.
Nekje vmes.
Louie?
On je isto.
Sem le...
Nenadoma...
To se zgodi včasih.
Na tvojega strica Laszla sem bila 50 let jezna,
in to zaradi istih stvari.
Vsak dan isto.
Potem pa nekega dne nič več.
Ni bilo več pomembno.
Vedno se mi je zdelo, da imata čudovit zakon.
Saj sva ga imela.
Zaploskaj volkodlaku.
Visoko bo ocenil tvoj dosežek.
Ja, prijazno.
Zaploskajte volkodlaku.
Do konca življenja ga boste oboževali.
To je pomembno.
Dobro.
Premislil bom.
Hvala.
Ne pravim, da bova prodala.
Bom pa premislil.
Vse ob svojem času. -Ti si šef.
Kaj je?
Nič.
Vse je popolno.
Tako, kot je.
Av. -Kaj je?
Moj hrbet, tla.
Oh, Agnes.
Zamenjajva se.
Ja? -Ja.
Spustiva noter hladen zrak.
Je bolje?
Tekmovanje v sestavljanju sestavljank?
Res?
Kako veliko?
500 kosov. -Ne sestavljanka.
Tekmovanje.
Približno 360 v individualnem tekmovanju.
Glej, mislim, da to ni najboljša ideja.
Pa grem.
Ljubica.. -Ne sprašujem te, ampak ti govorim.
Končno bom nekaj storila, ti pa me podpri ali pa ne.
V vsakem primeru grem.
Naj se prijavim in grem s tabo?
Ne.
Sama grem.
Ne poskušaj. Ne gre še noter.
Čas zapravljaš.
Mogoče je bolje, da opazujem.
Dobro.
Hecal sem se. -To je napaka.
Nimam smisla za humor.
Nikoli ga nisem imela, nikoli ga ne bom imela.
Zato pa se razumeva. Zanimajo te le katastrofe.
To je pravzaprav smešno.
Kaj je? Ostani.
Popij kaj z mano.
Grem, da se ognem gneči.
Se vidiva naslednji teden.
Pogrešal te bom, Mata.
Zakaj govoriš to?
Ker tako mislim.
Kako lahko to misliš?
Ne vem.
Kako je to mogoče?
Ne vem.
Zakaj ves ta čas zapravljaš s sestavljankami?
Kaj pa naj?
To je otročji hobi za zdolgočasene ljudi.
Saj veš, da ni tako.
Reci, da nisi zdolgočasen bogataš.
Reci, da nisem otročja gospodinja.
Ne, nič od tega nisva.
Veliko pomembnejše delo imaš.
Človek idej si.
Zakaj se ukvarjaš s temi trapastimi sestavljankami?
To je način...
Da nadziram zmedo.
Neumnost.
Daj no, Mata. Ne razumeš bistva.
Dobro.
Kaj je bistvo, Robert?
Življenje je zmeda.
Nobenega prekletega smisla nima.
Oprosti, ampak življenje je eno samo naključje.
Vse je naključje.
Moj uspeh. To, da si tu.
Ničesar ne morem nadzirati.
Ko pa sestaviš sestavljanko, ko jo dokončaš,
veš, da si vse naredil, kot je prav.
Ne glede na to, koliko napačnih delov si hotel postaviti na napačno mesto,
ampak na koncu se vse zlije v popolno celoto.
Kaj še ti lahko da tako popolnost?
Vera?
Ambicije? Bogastvo?
Ljubezen?
Ne.
Tega ti ne da niti ljubezen, Mata.
Ne povsem.
Spoved, Agnes?
Pa ti? Spoved?
Ne, Nickijini starši so tepci.
En mesec ni smela nikamor, potem pa so šli na križarjenje.
Zdaj pa polsestra pazi nanjo kot stražar.
Stražar ne pazi na zapornika, čuvaj pa.
Saj je isto. Ona je v zaporu, jaz pa jo moram spraviti ven.
Mojega manškega sira ni v predalu s siri.
Danes nisem šla v trgovino.
Oprosti. -Kaj?
Ojej, jaz pa sem se že veselil.
Saj pravim, da mi je žal. Jutri ga bom kupila. Jezus!
Kaj gledaš? Zakaj nič ne narediš?
Kaj pa?
Zakaj ne pripraviš mize?
Ziggy pomaga, kadar lahko. Kdo v družini je iz tebe naredil princa?
Dobro.
Na turnirju bom sodelovala.
Prijavila sem se.
O, dobro. Upoštevala si moj nasvet.
Tvoja mama gre na tekmovanje v sestavljanju sestavljank.
''Jigsaw puzzles.''
Kul. -Lepo.
In kaj bo, če zmagaš?
Kako to misliš?
Kaj dobiš, če zmagaš? Dobiš nagrado?
Ne vem. Mislim, da dobiš pokal.
Nekaj majhnega.
Na mamo. -Na mamo.
Na mamo in tekmovanje.
Z mamo bi se z vama rada pogovorila o nečem drugem.
Zemljišče v Ellenvillu bova prodala.
Se hecata? -To je za vaju.
Zate, Gabe, da se boš lahko šolal,
in zate, Ziggy, da boš imel svojo hišo, ko boš pripravljen.
Za polog za hišo.
Lou, kdaj sva...
Čakaj. Res? Je to šala?
Ne, to ni šala.
Pa ne bi tega denarja zapravila zase?
Šla na dopust? Mama, komaj kdaj greš iz hiše.
Pojdita v Montreal. Vedno sta si želela tja.
Ne. To je darilo za vaju. Konec zgodbe.
Mislim, da je odlična ideja.
Ne razumem, kako si lahko brez mene sprejel tako odločitev.
To je bila tvoja ideja.
Ko sva nazadnje govorila, si rekel, da boš premislil.
In tudi sem.
Ampak saj se sploh nisva utegnila še pogovoriti.
O čem pa naj bi govorila? Saj si hotela to.
Kaj je?
Ne razumem, v čem je problem.
Problem je moj klinčev mož, ki misli, da ni nobenega klinčevega problema.
Jebenti.
Nekaj ljudi pravi, da ni prejelo vabila na velikonočno zabavo.
Čudno, saj sem vsem poslala mejl.
Mami pomagam kuhati za zabavo.
Dobro.
Hej, ali lahko...
...ne pozabiš na moj sir?
Hej.
Poslušajte. Dobre novice imam.
Odločil sem se, kaj bom z denarjem od Ellenvilla.
Nehaj.
Ta denar je za fakulteto.
Eno leto si bom vzel prosto. Z Nicki grem v Tibet.
In potem bom šel na faks,
ampak prej si bom vzel nekaj časa,
da razmislim, kaj točno bom počel.
Oče pravi, da je denar za Ziggyjevo hišo in tvoj faks.
Rekel je, da je darilo.
Boš kaj rekel?
Mislim, potovanje je samo po sebi neke vrste izobraževanje.
Louie?
Rekel sem, da je darilo.
Ognjenik Kilauea še vedno bruha,
prebivalci pa upajo, da ne bo dosegel mesta.
Nekateri pravijo, da lava ne bo nujno zasula domov...
Halo?
Kaj počneš ta hip?
Kaj počnem?
Pravzaprav nič. Kot po navadi.
Oblasti sporočajo, da lava teče s hitrostjo 11 do 14...
Vesel veliki četrtek.
Je že četrtek?
Veliki četrtek.
Jutri je veliki petek, velika noč pa je v nedeljo.
Vstajenje.
Vem, kaj je velika noč, Mata.
Vem tudi, da nisi več vernica, kakršna si bila nekoč.
Nič hudega.
Všeč mi je, ko me kličeš Mata.
Saj to si.
Bila.
Nekoč.
O bog.
Nekaj najhujšega, kar sem kdaj storila. -Čakaj. Kaj pa?
Kaj se je zgodilo?
Če je to najhujše, kar si storila, Agnes,
imaš pa prekleto srečo.
Nisem šla na spoved.
Ne vem, kako naj priznam to.
Lagala sem.
Ljubim te.
Živjo.
Si dobro, mama?
Kaj pa večerja?
Pozabila sem.
Na večerjo si pozabila?
Kaj še si pozabila? Si pozabila na nas?
Oprosti. Takoj bo.
Si kupila sir?
Si tudi to pozabila?
Ja, sem.
Misliš, da je smešno?
Kaj ti je? -Pridi, oče.
Ne, vsak dan garam za družino.
Pridem domov, ti pa sestavljaš sestavljanko?
Jaz bom pripravil večerjo, prav?
Oče, pojdi gor in se oprhaj. Jaz bom poskrbel za vse.
Ne, bedarija.
Če odideš, se ne vrni več.
Končano.
Večerjo ti bom pripravila, dragi.
Veš, tretjina populacije Mislim, da 34% ljudi v Tibetu
živi pod pragom revščine.
To je dolar in 25 centov na dan.
Kako lahko sploh kdo preživi?
O, bog, samo najnujnejše.
Zavetje, hrana, oblačila.
Razmišljala sem.
Ziggy, namesto da si kupiš lastno hišo,
bi se lahko vrnil v šolo.
Mogoče za kuharja.
Za kuharja?
Hočeš, da bo kuhar? -Očitno mu gre dobro.
Pa kaj?
Misliš, da je slaba ideja?
Iskreno, ne zdi se mi ravno delo za moškega. To mislim.
Vsi veliki kuharji so moški.
Večina. -Tebe ni nihče nič vprašal.
Večina velikih kuharjev danes je moških.
Veliko. -Kako veš?
Na spletu sem videla.
Ja. -Ti pa se ne vmešavaj.
Jaz pa mislim takole Če hoče tale potepuh v Tibet,
naj Ziggy naredi z denarjem, kar hoče.
Potepuh?
Nočeš več delati v delavnici?
Bi rad študiral...
za kuharja?
Ti je muca snedla jezik?
Najstarejšega sina si obrnila proti meni.
Ne, oče. To si želim.
To je moja ideja. Mama mi hoče samo pomagati.
Ne čakajte me.
Rekel sem, da me ne čakaj.
Pijan si. Pojdi spat.
Prekleto, Agnes.
Pozabila si poslušati.
Nikoli te nisem prizadel.
Nikoli.
Prekleta sestavljanka! -Louie!
Jezus.
Poglej se. Kaj pa...
Kaj se dogaja?
Kdo ti polni glavo s temi stvarmi?
Prodaja zemljišča in kuharska šola!
In to klinčevo tekmovanje!
Veš, kaj bi moj oče storil mami v taki situaciji?
Jaz nisem moj oče.
Nisem on.
Presenečenje.
Na najino zadnjo vajo skupaj.
Nate. -Nate.
Da bo vse na svojem mestu.
Ja.
O, bog. Tako lepa si.
Pa začniva.
Velikonočnega zajčka bomo iskali.
Prišla bo Louijeva družina
in vse ženske iz združenja.
Kaj bi se zgodilo, če te ne bo?
Ne vem.
Ljudje bi vseeno prišli, ne?
In tvoj mož bi jih moral zabavati.
In to bi bilo mogoče v redu.
Ne morem si predstavljati.
Ne odidi na zabavo.
Ostani tu.
Ne morem.
Vem.
O bog.
Koliko je ura?
Poglej Jaz
Brez izgovorov, prosim te, Ag. Prosim te.
Vem, da nisi bila pri Emily. Klical sem jo.
In tu je bil Ronnie.
Pravi, da te je pred nekaj dnevi videl na železniški postaji.
Obtičala sem
Ne laži, prosim te. Samo ne laži, prav?
Povej mi, Agnes. Vse mi moraš povedati.
Nič mi ni treba povedati.
Nisem tvoja služkinja. Nisem tvoja last.
Imaš afero?
Ja. Mislim, da ja.
Misliš, da imaš afero?
Partnerja pri sestavljanju sestavljank imam.
Moški je.
Tim sva.
Skupaj tekmujeva.
Enkrat sva seksala.
Ni bilo dobro, pa tudi slabo ne.
Ne boš nič rekel?
Praznik smo začeli ob svečah,
ki predstavljajo Jezusovo vstajenje od mrtvih,
nam pa pošiljajo luč.
Jezusova luč je posvetila na svet in za vedno odgnala temo.
Že od samega začetka čakamo ta trenutek.
V naši molitvi smo danes
slišali pripoved o stvarjenju moškega in ženske.
To je bil Božji načrt za človeški rod.
Vrhunec pa je vstajenje.
To je Božje darilo Cerkvi.
In to je najbolj blagoslovljen dan,
kot smo slišali v velikonočni hvalnici.
V delavnico grem, delo imam.
Te peljem?
Ne, v redu je.
Kaj počneš?
Kaj misliš?
Jaz sem hotela to. -No, danes bom jaz.
Sprosti se.
To je tvoj veliki dan.
Energijo prihrani za dviganje koščkov sestavljanke.
Res je dobro.
Ja, tartufovo olje.
Ni čokolada?
Ne, to so gobe. -Kakorkoli.
Hej, mama. Mislim, da bosta zmagala.
Ja, prinesi pokal.
Dobro, sestavljavci...
To je to. Prihaja trenutek resnice.
Pripravljeni? Štejem.
Pet, štiri, tri
dve, ena.
Začnite.
Kaj delaš? Vstani.
Saj veš, pomembno je, da se malce umakneš in si ogledaš.
Pst. Delam.
Smo že na polovici.
Ne zlagaš jih po barvah.
Po starem delaš. Kaj počneš?
Vsi zbirajo barve in robove.
Ja, tako sva vadila. -Če bova delala tako, ne bova zmagala.
Druga ali tretja bova. Po starem bom delala.
Poslušaj, poslušaj
Če se bova prepirala, zagotovo ne bova zmagala.
Si pa res upornica.
Upornica si.
Halo, je to nujni klic?
Ja. Živjo.
Kaj se je zgodilo?
Zmagala sem.
Kaj? Hej, zmagala je! -Zmagala je!
Zmagala je? Krasno. -Odlično.
Čestitam.
Pečeni piščanec je v hladilniku. Lahko ga pogreješ z...
Ne skrbi, mama. Sami znamo poskrbeti zase.
Dobro.
Rada te imam, srček.
Bi govorila z očetom?
Ne.
V redu je. -Dobro. Čestitam, mama.
Ponosen sem nate. -Rad te imam.
Hvala.
Adijo.
Hej? Tok, tok. Mata, si tu?
Potrebujem tvoj rojstni datum. -Zakaj?
Po telefonu delam rezervacijo za vozovnici za Bruselj.
Imaš svojo številko pri American, Mata?
Kaj je?
Se ti je zapičil kakšen drobec?
Boli!
Pokaži.
Ja, košček stekla je.
Čisto majhen. -Ne!
Oprosti, oprosti.
Mislim, da je to tisti košček.
Česa?
Krožnika, ki si ga razbil.
Pokaži.
Dobro.
Povej, če bo bolelo.
Oh, človek.
Boli?
Dobro. Še malo.
Dobro. Si pripravljena?
Za kaj?
Ven ga bom potegnil.
Bolelo bo, prav?
Pripravljena?
Dobro.
Pogrešal bom ta kraj.
Spomnim se dneva, ko je tvoj oče prišel domov in rekel:
''Veš, kaj? Kupil sem zemljišče.
Kočo ob jezeru.
Nikoli več nam ne bo treba razmišljati, kam na dopust.''
Zato nismo hodili nikamor drugam.
Kako ironično.
Imeli smo kočo, zato nismo hodili drugam.
Zdaj je nimamo več in morali bomo drugam.
Naredi kaj.
Bodi nekdo ali nekaj.
Res ne vem, o čem govoriš, mama.
Zate in za očeta gre, kajne?
Hej. Si spakirala?
Z družino sem.
Mata, na mednarodnem letališču
moraš biti vsaj tri ure prej.
Tu moraš biti okrog enih. Varnostni pregled traja.
Si povedala Louieju?
Ne bo me.
Mata...
Prosim te.
Nikar...
Nikar mi ne naredi tega.
Ljubim te.
Pogrešam te.
Žal mi je.
Tudi jaz ljubim tebe.
Tudi jaz te pogrešam.
Vlak se bo ustavil
v Poughkeepsieju, Albanyju, Saratogi in Whitehallu.
Zadnja postaja je Montreal.
MEDIATRANSLATIONS
Tehnična obdelava N33D3R